Rozhovor s autorkou Príbehov jedného kráľovstva Paulou Zelenayovou.
![](https://www.pribehyjednehokralovstva.sk/wp-content/uploads/2022/08/IMG_9419-683x1024.jpg)
Paula Zelenayová pochádza z krásneho hornatého prostredia Popradu – Veľkej, kde vyrastala spolu so svojimi dvomi staršími sestrami. Najväčší vplyv v jej duchovnom živote mali saleziáni, ktorí ju okrem iného naučili, že máme milujúceho nebeského Otca. Už päť rokov žije so svojím manželom Tomášom v Piešťanoch. Začiatkom novembra sa stala trojnásobnou mamičkou a spolu s Tomášom, tak ako z rozprávky, vychovávajú tri “kráľovské” dcéry Ráchel, Sáru a Rút. Pred tým, než sa stala mamou na plný úväzok, vyštudovala psychológiu najprv v Nitre, neskôr v Bratislave, pričom sa zamerala konkrétne na detskú psychológiu. Pretože je autorkou a srdcom celého projektu Príbehy jedného kráľovstva, rozhodli sme sa pre krátky rozhovor s ňou, aby ste ju aj vy mohli lepšie spoznať 🙂.
![](https://www.pribehyjednehokralovstva.sk/wp-content/uploads/2022/12/IMG-5280-768x1024.jpg)
TY
Ak by si sa mala ty sama opísať tromi slovami, aké by to boli?
Srdečná, počúvajúca, tvorivá.
Aká je tvoja najmilšia spomienka z detstva?
Moje narodeniny boli vždy výnimočný deň. Sme veľmi družná rodina a na každej oslave je nás veľa. Spomínam si na oslavu mojich štvrtých narodenín, keď som dostala dvojposchodovú tortu plnú figúrok z kinder vajíčok. Bola som nesmierne šťastná ja, aj všetci okolo mňa.
![](https://www.pribehyjednehokralovstva.sk/wp-content/uploads/2022/12/Scan2-1024x693.png)
Mnohí ľudia ťa poznajú ako Paulu, avšak tvoje oficiálne meno je Pavlína. Ako to teda je?
Mám rada, keď ma volajú Paula 🙂. Ak si môžem vybrať, tak som radšej, keď mi ľudia hovoria Paula. S tým menom je to celkom úsmevná príhoda. V deň, keď mi ho zapisovali tak na matrike pracovala pani, ktorá bola českej národnosti a tak mi meno zapísala ako Pavlína. Tvrdila, že meno Paula sa na Slovensku zapísať nedá. A už vôbec nie s písmenom “u” v strede mena 🤭.
Čo ťa zaručene vždy rozosmeje?
Nenapadá mi nič konkrétne. Rada sa zasmejem na mnohých veciach.
Keďže pochádzaš z Popradu, naše veľhory si mala za oknami a veľa svojho detstva/dospievania si v nich aj strávila, aký máš turistický/cestovateľský sen?
Turistický slovenský sen je Gerlach. Cestovateľský sen sú Filipíny.
![](https://www.pribehyjednehokralovstva.sk/wp-content/uploads/2022/12/Scan1-1024x765.png)
VIERA
Čo pre teba znamená, mať živý vzťah s Bohom?
Každodennosť mojich príhovorov Bohu, myšlienok na Boha, mojej vďaky, môjho volania, mojich povzdychov, môjho zastavenia sa, môjho počúvania.
Vyrastala si v kresťanskej rodine, takže vieru ti odovzdali tvoji rodičia. Aká životná udalosť/skúsenosť/okamih bol pre tvoj živý vzťah s Bohom dôležitý a prečo?
Našu farnosť majú v správe saleziáni dona Bosca, ktorí vytvárali mnoho podnetov na to, aby už deti mohli byť včlenené do farskej rodiny a aby bol život s Bohom prirodzenou súčasťou života. Takto podchytená som vyrastala od detstva. Saleziáni nám venovali veľa času, prinášali nám mnohé podnety, aby sme sami budovali svoj vzťah s Bohom a ja som po tom túžila. Viedli nás k viacerým pilierom duchovného života – pravidelnosť modlitby, Eucharistia, spovedník, prípadne duchovný vodca, mesačné duchovné obnovy, čítanie Božieho slova a pod. Jeden z intenzívnych momentov života s Bohom som prežila v mojich trinástich rokoch počas evanjelizačnej konferencie Oheň v Prešove, kde počas adorácie, ktorú viedlo spoločenstvo Rieka života, som si prvýkrát uvedomila ako hlboko sa môže Boh dotknúť srdca človeka. Tento okamih je pre mňa dodnes veľmi pamätný. A to som nevedela, že je to len pokračovanie toho, čo už Boh vo mne konal a čo ešte konať bude.
![](https://www.pribehyjednehokralovstva.sk/wp-content/uploads/2022/12/Scan3-1024x676.png)
Ako a kedy sa najradšej modlíš?
Pri deťoch sa forma modlitby veľmi zmenila, najmä ubudlo príležitostí na ticho a rozjímanie v tichu. Ale moja obľúbená forma modlitby je spievať Bohu o všetkom možnom, čo sa deje v mojom vnútri. A to sa dá aj popri deťoch.
Ako zapájaš deti do modlitby a do prežívania viery už od detstva?
Keď sa modlím spevom, deti sú pri mne. Každá z nich už prakticky od počatia 🙂. Občas sa zapoja, občas niečo zaspievajú aj ony. Veľmi rady čítajú knihy a čítame aj o Bohu, biblické príbehy a pod. Večer sa modlíme spolu ako rodina. Sem-tam tvoríme niečo z biblických príbehov atď. To všetko sú podnety aj pre Neho. A keďže ako každé dieťa, aj tie naše sú zvedavé a rady objavujú. Na základe týchto podnetov prichádzajú ich otázky, ich skúsenosť. A myslím, že túto každodennosť života s Bohom vnímajú ako prirodzenú súčasť našich životov.
Vnímaš špeciálne niekoho zo svätých, že ťa sprevádza životom alebo ochraňuje?
Áno, mám svojho obľúbenca. A asi neprekvapím, keď poviem, že je to don Bosco 🙂.
PROJEKTY
![](https://www.pribehyjednehokralovstva.sk/wp-content/uploads/2022/12/IMG-4171-1024x768.jpg)
Prezradíš, aké smelé plány ešte máš ohľadom kresťanskej detskej tvorby? Na čo sa môžeme tešiť?
Túžim, aby Príbehy jedného kráľovstva boli platformou pre rôzne materiály detskej služby, či už v rodine alebo v spoločenstvách. Teraz vydávame album na počúvanie biblických príbehov, túžim ku každému príbehu predstaviť tvorivý list a pracovný list. Tiež prispievať s rôznymi nápadmi pre tvorbu s deťmi. Potenciál je veľký. Veľkou túžbou je aj bábkové divadlo pre deti. A taktiež zdieľanie medzi rodičmi, pracovníkmi s deťmi v spoločenstvách a pod.
Predtým, než si sa začala venovať tvorbe projektu Príbehy jedného kráľovstva, si pôsobila pod značkou Amabilis, v rámci ktorej si sa venovala svadobnej výzdobe, požičiavaniu svadobnej výzdoby alebo vitiu sezónnych vencov. Čo ťa inšpirovalo k práci s kvetmi a prečo si túto oblasť tak trochu zanechala a preladila sa na tvorbu pre deti?
Cez kvety a hudbu sa Boh veľmi zaujímavým spôsobom prihovára môjmu vnútru. Oživuje ma to. Najlepšie by som to prirovnala k pradeniu mačky alebo k pocitu nasýteného dieťaťa v matkinom náručí. Videla som, že venovať sa svadobnej výzdobe popri deťoch je náročné, hoci ma to veľmi baví. Tvorba pre deti nikdy nebola mojím úmyslom. Príbehy a všetky piesne vnímam ako dar od Pána Boha. Ja som len súhlasila 🙂.
![](https://www.pribehyjednehokralovstva.sk/wp-content/uploads/2022/12/amabilis-826x1024.jpg)
Ako si už v predchádzajúcom článku uviedla, v začiatkoch projektu Príbehov ťa podporil najmä tvoj manžel Tomáš, ale aj blízki priatelia. Čo by si odkázala/poradila ľuďom, ktorí majú túžbu priniesť niečo svetu, ale nemajú podporu okolia alebo si neveria?
Odkázala by som im odvahu! Verím, že je ťažké “ísť s kožou na trh”, ale veď sto ľudí, sto chutí. Takže každému sa páči niečo iné a práve jeho/jej nápad môže zaujať určitú skupinu ľudí. Mám rada na nás ľuďoch to, že sme rôzni, máme rôzny vkus, máme odlišné názory, preferencie. Presne tak to vnímam aj v Príbehoch jedného kráľovstva. Určite sa to nebude páčiť všetkým a tak je to aj správne. Nemôže sa každému páčiť všetko rovnako. Takže moja rada znie, dať čas svojmu nápadu, robiť ho najlepšie ako sa dá. A po čase zhodnotiť plusy, mínusy a ďalšie kroky napredovania.
Chcem niečo robiť, čo je úplne prvý krok?
Mať nápad a zrealizovať ho, otestovať ho na blízkom okolí a zhodnotiť, či je už pripravený.
Už čoskoro sa môžete tešiť na ďalší článok na našom blogu, v ktorom vyspovedá naša Maťka talentovanú ilustrátorku Príbehov Dominiku Farkašovú.
Chceme písať o tom, čo vás zaujíma. Ak máte nejakú otázku alebo chcete mať zákulisné informácie z prvej ruky, napíšte nám svoje podnety na email pribehyjednehokralovstva@gmail.com. Radi budeme tvoriť obsah blogu spolu s vami.